מוניקה סקס - מספיק בן אדם
מחבר: יהלי סובול
מלחין: מוניקה סקס
יום אחד הוא התעורר,וראה שהוא מחזיק
|
את הפרח הכי יפה שהוא אי פעם ראה
|
הוא עצם את העיניים כי הוא לא האמין
|
הוא פקח אותן שוב והיא העדיין היתה
|
אז הוא קם לעשות קפה
|
ולשטוף את הפנים
|
ומול המראה הוא אמר אני מקווה שאני
|
מספיק חכם, בשביל לשמור
|
בשביל לקיים,לא לאבד
|
היא התעוררה ומולה ראתה בנאדם שרואה
|
את הפרח הכי יפה
|
היא עצמה את העיניים
|
היא פקחה אותן שוב
|
כמו ציפור מהססת על הסף של הכלוב
|
אז היא קמה לשים תקליט
|
והמים רתחו ובינה לבין עצמה
|
היא חשבה אני מקווה שהוא
|
מספיק חכם, בשביל לשמור
|
בשביל לקיים,לא לאבד
|
מספיק בן אדם לזכור
|
לקיים, לא לאבד
|
יום אחד הוא התעורר,וראה שהוא מחזיק
|
את הפרח הכי יפה שהוא אי פעם ראה
|
הוא עצם את העיניים כי הוא לא האמין
|
הוא פקח אותן שוב והיא העדיין היתה
|
הודפס ב -
![](/images/logoMic.svg)